Габриела Цанева
Затворих очи…

chitanka.info

Затворих очи.

През вратата на устните ти

влязох в Рая.

Звездите звъняха.

Въздухът бе жълт и сладък

от слънчеви лъчи

и цветни тичинки.

Пчелите плуваха

в златните ладии

на падащи листа.

Птиците се оглеждаха

в лъскавите лица

на зрели ябълки.

Змиите с изумрудени тела

се сливаха с кората

на дърветата.

Раят бе натежал

от желание

за познание.

Доброто

и злото

се дебнеха

в двата му края —

като магнитни полюси —

относително бягащи

от истинските полюси.

Затлъстели ангели

размахваха крила —

мъчеха се да преодолеят

райското притегляне.

Поисках да докосна очите ти,

тлеещи в дъното му

като черни дупки

(зениците ти бяха изяли

синьото на ирисите си).

Раят се разпадна.

Отворих очи.

Излязох от вратите им.

Тунелът

през пространството

се срути зад гърба ми.

27.03.1996

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.